Hej, sherif.
En Mercury er en rigtig god bil.
Det var sådan en, jeg kørte i den dag.
Jeg har haft en masse biler.
Mange forskellige slags.
Mange forskellige slags biler.
Hende pigen stod ude i rabatten -
- ved en biks med kyllinger. Ikke Kentucky Fried, men i den dur.
Jeg kørte min Mercury hen til hende og rullede de eldrevne vinduer ned.
Hun havde lædernederdel på -
- og meget behårede arme. Det kan jeg godt lide.
Det tyder på en ordentlig måtte. Det kan jeg li'.
Så spurgte hun, om jeg var frisk.
Jeg takkede ja, og hun steg ind.
Så kørte vi hen til et øde sted, der passede os begge to.
Hun spurgte, hvad jeg ville gi'. "Hvad som helst for at se din måtte."
Så sagde hun, det blev 25 dollars.
Det er sgu ikke småpenge. For en gemen lønmodtager.
Jeg stak hende de 25 dollars, og hun hev op i nederdelen.
Og frem i lyset kom en tynd, skæv, uomskåret penis.
Du kan bande på, jeg ville have pengene tilbage.
Slap dog af. Det er ikke San Quentin, men et galehus.
De gør ikke en kat fortræd.
- Han er morder. Er du ikke bange? - Det er dig, der vil være journalist.
- Det er dem fra avisen. - De studerende?
- Jerry Woolridge. - Marsha og Theresa.
- Hun er fotograf. - Sid ned.
Der var en ung fyr, John Hunter, der havde en tankstation.
En af de unge fyre, som vi alle har mødt, der kom for let til det hele.
Han havde blandt andet en smuk, ung kone.
Sarah. En rigtig sydstatsskønhed.
Hun var simpelthen min drømmepige.
Derfor påtog jeg mig at redde hende fra Hunter, der ikke fortjente hende.
Sagde jeg, at han var franskmand, men udgav sig for at være brite?
Der skulle meget nylonsnøre til for at få hende med. Ilter pige.
Det må være en misforståelse.
Jeg sagde til jeres lærer, at I ikke måtte tage billeder.
Det er til en artikel, ikke?
Det er til skoleavisen, men den har billeder ligesom alle andre aviser.
Karl vil ikke fotograferes. Ikke engang til påske-kollagen.
Næh...
En skovl larmer sgu alt for meget.
Vi må bare spørge ham.
Det kræver en eksplosion. Man skal se partiklerne, mens de brænder.
Karl, du har besøg nede i klasselokalet.
Kom så.
Det er dem fra avisen.
De vil skrive om din løsladelse. De synes, det er en god historie.
Vil du lade dig interviewe?
De er kvinder.
Det er kun godt. Du kommer til at se alle slags folk ude i verden.
Du har godt af det.
Han vil gerne tale med jer, men I må ikke udspørge ham.
- Og I må ikke stirre på ham. - Må jeg ikke interviewe ham?
- Sådan er det altså bare. - Må jeg spørge dig om noget?
Hvorfor slipper I ham fri? Sæt, han gør det igen. Det er set før.
Han har afsonet sin dom. Og han viser ikke tegn på det mere.
- Tegn? - på at han vil slå ihjel igen.
- Du bliver nødt til at gå udenfor. - Hvorfor det?
Vær sød at gå.
Jeg indstiller lige lyset, som Karl kan lide det.
Jeg håber, du kan se, hvad du skriver.
Du vil vel vide, hvad jeg laver her.
Jeg er her vel, fordi jeg har slået en ihjel.
Men du vil vel vide hvorfor, så jeg begynder med begyndelsen.
Jeg er vokset op omme i mine forældres baghave.
I et skur, min far havde lavet til mig. De ville ikke have mig ind i huset.
Så jeg sad for det meste i skuret og stirrede ned i jorden.
Der var ikke noget gulv, men jeg lå i et hul i jorden.
på et par tæpper.
Min far sled i det det meste af sit liv.
Det samme kan ikke siges om mig.
Jeg sad for det meste ude i skuret og pillede lidt ved plæneklipperen.
Jeg gik i skole nu og da.
Men de andre børn var onde imod mig.
De hånede mig og gjorde nar af mig.
Så jeg blev for det meste hjemme i skuret.
Min far arbejdede nede på gamle Dixons savværk.
Dixon var en led karl. Han betalte sine folk dårligt.
Han betalte min far dårligt. Han fik kun til dagen og vejen.
Men han klarede sig vel godt nok.
De skiftedes til at komme ud...
... som regel min mor, med mad til mig.
Jeg fik da sennep og boller en tre-fire gange om ugen.
Men gamle Dixon havde en knægt. Han hed Jesse Dixon.
Jesse var endnu ondere end sin far.
Han gjorde altid nar af mig, når jeg kom i skole.
Han udnyttede de små piger i kvarteret.
Han sagde altid, at min mor var en smuk dame.
Det sagde han tit og ofte, når jeg var i skole.
Du vil vel have hele historien, så jeg må hellere fortælle den.
En aften sad jeg ude i skuret og kiggede ud i luften.
Jeg ventede på, at min mor skulle komme ud og læse op af biblen.
Så hørte jeg rabalder oppe fra huset.
Jeg løb op for at se, hvad det var.
Min mor lå inde på gulvet uden tøj på.
Jesse Dixon lå oven på hende.
Han var i lag med hende.
Og så så jeg rødt.
Jeg greb en Kaiser-klinge.
Nogle kalder det en le, men jeg kalder det en Kaiser-klinge.
Det er sådan et langt træhåndtag med en lang bananformet klinge.
Der er kun skær på den ene side.
Det er sådan en, vejarbejderne bruger til at slå ukrudtet med.
Så gik jeg ind og slog Jesse Dixon med den.
Jeg fik væltet ham af min mor.
Men det var vel ikke nok for mig...
Jeg slog ham igen, og denne gang kappede jeg næsten hovedet af ham.
Jeg slog ham ihjel.
Min mor sprang op og skreg: "Hvorfor slog du Jesse ihjel?"
Det gik op for mig, at min mor kunne lide det, Jesse var i gang med.
Det gjorde mig endnu mere gal.
Derfor tog jeg Kaiser-klingen, den, som nogle kalder en le...
Så slog jeg min mor i hovedet med den.
Hun døde også.
Jeg er blevet spurgt, om jeg ville gøre det om.
Det ville jeg vel nok.
Nå, men jeg blev altså indlagt her, og her har jeg været i lang tid.
Jeg har lært at læse.
Det tog mig fire år at læse biblen.
Jeg forstod vel det meste af den. Dele af den overraskede mig nu.
Jeg har sovet i en god seng i lang tid.
Nu synes de, jeg skal løslades. Jeg bliver løsladt i dag.
Det var vel det, du ville vide.
Jeg kan vel godt fortælle mere.
Jeg ved ikke, om det er nok til avisen.
Slår du flere ihjel, Karl?
Næ, jeg har ingen grund til at slå nogen ihjel.
- Hvor tager han hen? - Hjem til sin fødeby, Millsberg.
- Bliver han overvåget? - Ikke mere end alle andre.
Hav en fortsat god dag.
Jeg får Melvin til at følge jer ud.
Melvin, følger du pigerne ud?
- Tak. - Selv tak.
Jeg må se at vænne mig til at kigge på pæne mennesker.
Jeg må også vænne mig til, at de kigger på mig.
- Du må hellere hente dine sager. - Jeg har kun mine bøger.
- Så hent dem. - Ja, ja.
Ja, ja.
Hvad skulle det være?
- Hvad skulle det være? - Jeg vil gerne have noget at spise.
- Hvad havde du i tankerne? - Har du nogen boller?
Nej, det sælger vi ikke. Men vi har en masse andet.
Hvad smager godt?
Vi har burgere, landgangsbrød, hotdogs, milkshake, chokolade.
- Skal jeg remse det hele op? - Hvad synes du smager godt?
Tja, fritterne smager ret godt.
- Pomfritterne? - Ja, fritterne.
- Hvad skal du have for dem? - 60 for en mellem, 75 for en stor.
- Så tager jeg en af de store. - En stor portion fritter.
De er godt nok tunge at slæbe på.
- Er det vasketøj? - Ja.
- Kan dine forældre ikke gøre det? - Min mor arbejder.
Min far er død. Han blev kørt over af et tog.
- Hvor langt skal du slæbe dem? - Omkring en kilometer.
- Jeg kan godt hjælpe dig. - Tak. Men du behøver ikke.
Godt nok.
- Jeg hedder Frank Wheatley. - Jeg hedder Karl.
- Hvad hedder du mere? - Childers.
Hvad er det for nogen bøger?
Der er biblen, en julebog og en bog om at snedkerere.
Hvorfor bærer du rundt på dem? Har du ikke noget sted at bo?
- Jeg har boet på statshospitalet. - Hvorfor det?
Jeg slog nogen ihjel engang. De sagde, jeg var syg, og indlagde mig.
Er du blevet sluppet ud nu? Hvorfor?
- De sagde, jeg var blevet rask. - Er du så det?
Det er jeg vel.
Her bor jeg.
Du virker ikke som en, der slår ihjel. Sæt sækkene på terrassen.
- Er du god til at spille fodbold? - Næ, jeg blev aldrig udtaget.
Mig og Barnett-tvillingerne spiller altid ovre på skolebanen.
Kom og vær med, hvis du har lyst. Vi er heller ikke særlig gode til det.
Hej igen.
Karl? Du må ikke bare gå ind.
- Hvad i alverden laver du her? - Jeg vil tilbage og bo her igen.
Nej, du er en fri mand. Du kan gøre, som du lyster.
Jeg duer ikke til at være fri.
Det må du bare lære. Det kommer med tiden.
- Har du ingen, der kan hjælpe? - Nej.
Din far bor stadig i din fødeby.
Ham skal du nok ikke regne med, nej. Jeg tænkte mig ikke om.
- Har du slet ikke nogen? - Nej.
Jeg kender ikke særlig mange. Ikke, som jeg kan bede om hjælp.
For at være helt ærlig så ved jeg ikke, hvad de har tænkt sig, du skal gøre.
Jeg lod dig gerne blive boende her.
Men jeg må passe mit arbejde. Forstår du det?
Jeg kender en gut, der har et lille værksted i Millsberg.
Vi gik i kirke sammen.
Du er god til at reparere ting. Hvis jeg lægger et godt ord ind for dig, -
- ville du så kunne arbejde for ham?
- Jeg kan godt lave plæneklippere. - Det er det, jeg ved.
- Har du mod på det? - Det har jeg vel.
Jeg kan ikke love, at han hyrer dig. Jeg må fortælle ham din historie.
- Jeg er ikke særlig god til historie. - Jeg mener din fortid.
Hvorfor du har været indlagt.
Jeg kører dig derhen i morgen tidlig.
- Har du ikke noget sted at sove? - Nej.
Du kan ikke sove her. Det ansvar kan jeg ikke påtage mig.
Jeg kan bare tulle rundt indtil i morgen. Sætte mig og læse en bog.
- Karl, vil du have en muffin? - Nej tak.
Jerry sagde, han skulle køre dig et sted hen i morgen.
- Jeg kender ikke nogen Jerry. - Det er mig, Karl.
Han kører mig ned for at finde arbejde i Millsberg, min fødeby.
- Vil du have en kop kaffe? - Jeg bliver nervøs af kaffe.
- Må jeg gå i seng, far? - Ja.
Du sover inde hos mor, og Karl får dit værelse.
- Hvorfor det? - Fordi han er vores gæst.
- Er du stået op, Karl? - Ja.
- Har du siddet der hele natten? - Ja.
- Vi må se at komme af sted. - Godt nok.
Hej, Jerry. Det er ellers længe siden.
- Hvordan har familien det? - Jo tak.
Ungerne driver mig til vanvid, og Phyllis bruger alle mine penge.
- Har du mødt Scooter, Jerry? - Nej, det tror jeg ikke.
Det er Karl, som jeg fortalte om. Jeg forstår godt, hvis du er i tvivl.
- Det var jo en grim affære. - Ja, han skar sin mor i småstykker.
Og Dixon-fyren. Men ham havde jeg også selv lyst til at slå ihjel.
Jeg husker også ham der fra skolen. Lidt sinket.
Han trives meget godt i dag. Han gør næppe nogen fortræd.
- Og han er en god mekaniker? - Han har øvet sig fra barnsben af.
- Er du bange for ham? - Næ. Kan han tale?
- Ork ja. Kan han bo i baghuset? - Ja.
- Stjæler han noget, betaler du. - Det gør han ikke. Han er god nok.
Jeg har masser af arbejde til ham. Scooter er ikke meget bevendt.
Karl, kom og hils på din nye chef. Bill Cox.
- Du må bo ude i baghuset. - Hyggeligt at møde dig, Karl.
Du får mindstelønnen, og værelset består af en feltseng og et wc.
- Fint. Jeg henter dine bøger. - Godt nok.
Du skulle være ekspert i at reparere plæneklippere og sådan.
Jeg har rodet lidt med den slags.
Vi får frokost nede fra grillen. Vi giver, indtil du kan klare dig.
Jeg kan godt lide pomfritter.
Det kan jeg også.
Deres dobbelt-burgere er også ret gode.
Du har arbejdet godt i dag, Karl. Det er ikke løgn, hvad de siger.
Pas på, du ikke bliver arbejdsløs, Scooter. Vi ses i morgen.
Vent på mig.
Der ligger et tæppe under sengen, og der er sæbe ude på toilettet.
Vi låser dørene, så du kan ikke komme ud.
Du skal vel heller ikke nogen steder.
Hvis alt går, som det skal, kan du få en nøgle senere. Farvel.
Har du hørt den om de to gamle, der står og pisser fra en bro?
De står med lemmet ud over for at pisse.
Den ene er fra Californien og siger: "Vandet er godt nok koldt."
Den anden er fra Arkansas og siger: "Ja, og det er også dybt."
- Fik du den? Den er god. - Gu er den så.
Jeg tror, du har fortalt den for længe siden.
Det er en klassiker.
Karl, det er ikke særligt kristent af mig ikke at give dig en nøgle.
Du skal ikke spærres inde mere, men komme og gå, som du vil.
Med den nøgle kan du selv låse dig ud om natten.
Godt nok.
- Er fritterne gode? - Ja, det er de.
Har du nogen penge?
Jeg fik nogen, da de slap mig ud.
Jeg har brugt nogle af dem på busbilletten og pomfritter.
Du får en uges forskud i dag, så du har lidt håndører.
Du må ud og købe tandpasta og toiletsager.
Og nogle blade og bolsjer. Så har du noget at fordrive tiden med.
- Godt nok. - Du kan bare tage tidligt fri.
Jeg syntes nok, jeg hørte nogen. Du hed Karl, ikke?
Jo. Og du hedder Frank.
- Hvad laver du her? - Du sagde, jeg skulle kigge forbi.
- Vil du med ud og spille bold? - Det duer jeg ikke til.
- Jeg kom bare for at hilse på. - Jeg skal hen og hilse på mor.
- Hun arbejder fra to til otte. - Godt nok.
Vil du med hen og hilse på min mor?
- Jeg vil ikke forstyrre din mor. - Kom nu. Hun er smaddersød.
Hun giver os garanteret noget slik.
Jeg skal sådan set handle lidt. De sælger vel tandpasta.
De sælger lidt af hvert.
Jeg siger ikke noget om, at du har været indlagt for mord. Kom.
- Du må lære at spise mindre fedt. - Jeg elsker fed mad.
Stegt kylling, stegt okra, boller og sovs...
- Hej, mor. Hej, Vaughan. - Du er garanteret ude efter slik.
Dine tænder rådner op. Næ, du...
Dåsekødet sælger ikke så godt, -
- men der er gratis dåser til den rette knægt.
Nej tak. Far sagde, det var lavet af læber, dillere og indvolde.
Så er det godt. Hvem er ham den underlige fyr?
- Hvad skulle det være, sir? - Jeg har mødt Karl i vaskeriet.
Karl, det er mor. Og Vaughan bestyrer forretningen.
Han giver altid mor fri, for de er bedste venner.
- Goddag, Karl. - Goddag.
Frank, kom lige.
- Dig har jeg ikke set før. - Jeg har aldrig været herinde.
- Forretningen lå her ikke dengang. - Den har ligget her i 17 år.
Jeg flyttede fra byen, da jeg var 12.
- Hvad bringer dig så tilbage? - Hvaba?
- Hvorfor er du kommet tilbage? - Jeg slap ud af statshospitalet.
Javel. Hvor længe skal du blive her?
Mr. Woolridge har skaffet mig et job på Bill Cox' værksted.
- Har du familie her? - Ikke rigtigt.
Mor siger, du kan bo i vores garage. Bilen kan alligevel ikke være der.
Frank har fortalt mig om dig, og han savner selskab. Hans far er jo død.
Du skal ikke bo på det snuskede værksted... Staklen er retarderet.
- Han er lige sluppet ud. - Må vi få slik og en sodavand?
Ja, værsgo... Tør du godt lade ham omgås ham?
Frank synes, han er skøn. Han hjalp ham med vasketøjet.
Man bliver ikke indlagt på statshospitalet uden grund.
Han er retarderet. Frank har brug for en faderfigur. Doyle duer ikke.
- Frank ser ikke dig som en "mand". - Er Karl mere mand end jeg?
Det her er mit hemmelige sted. Her kan jeg være alene.
Før kom jeg herud med Karen Cross, som er min kæreste... eller var.
Så sad vi og holdt i hånd og læste højt for hinanden.
Hun ville ikke ses sammen med mig, fordi jeg er fattig.
Hendes far er tandlæge og ret rig.
- Var dine forældre rige? - De havde kun til dagen og vejen.
Lever de stadig?
Min mor er død. Min far lever vist, men han vil ikke vide af mig.
- Hvor ved du det fra? - Det har han aldrig villet.
Hvordan døde din mor?
Sådan noget skal du ikke høre om. Du er kun en knægt.
Du skal kun tænke på gode ting. Alt det andet skal du nok få at vide.
Jeg har tænkt mange dårlige tanker, siden far døde. Gid han var i live.
Mor er sød, men jeg savner ham.
Engang kørte vi til Memphis i regnvejr. Vi kunne ikke se noget.
Men jeg var ikke spor bange, fordi det var far, der kørte.
Sådan har jeg det med mor nu.
Mor har en kæreste. Han hedder Doyle Hargraves.
Han tjener godt som byggearbejder, men han giver ikke mor en øre.
Han er led ved hende, og han hader mig.
Mor siger, han er jaloux over, at jeg er fars og ikke hans.
Han sover hos os nu og da, selv om han har sit eget hus.
Der kommer hans andre piger vist.
Jeg kan bedst lide, når han ikke er derhjemme. Så er jeg mere rolig.
Hvorfor er hun kæreste med ham, når han er led ved hende?
Fordi hun godt kan lide ham, når han er sød. Hun er ensom.
Han har truet med at slå hende ihjel. Min far ville slå ham ihjel på stedet.
Vaughan er enormt sød ved mor.
Men han kan ikke hamle op med Doyle. Han er sådan til en side.
Han kan bedre lide mænd end kvinder. Derfor kan han ikke slås.
Han er sød. Han kommer fra St. Louis. Hans slags har det bedre i en storby.
Gid han kunne lide kvinder. Så kunne han være kæreste med mor.
Du ved, jeg sagde, far blev kørt over af et tog?
Det kan jeg godt huske.
Det passer ikke. Han skød sig med et jagtgevær.
- Hvorfor mon han gjorde det? - Fordi han ikke kunne forsørge os.
Det stod der i brevet. Han var blevet fyret og havde kun bijob.
Jeg syntes, han forsørgede os helt fint.
- Har du rigtig slået noget ihjel? - Ja.
Hvem slog du ihjel? Var det slemme mennesker?
- Det syntes jeg. - Så fortjente de det måske.
Nu har jeg lært, at man ikke må slå ihjel.
Man må godt i selvforsvar. Var det selvforsvar?
Min far var god. Jeg synes, at alt for mange gode mennesker dør.
Er du sikker på, du vil flytte? Det går ellers så fint her.
- Drengen vil godt have det. - Godt, så ses vi i morgen tidlig.
- Hvordan går det med fræseren? - Den virker fint nu.
Har du lavet den? Scooter sagde, den ikke kunne laves.
Men han kan heller ikke stikke en pind i en lort. Du har lavet den...
- Vi ses i morgen. - Ja.
Hvis du vil have en sinke boende i garagen, så værsgo.
Jeg tager nok lige mit værktøj med hjem. Det skal han ikke stjæle.
- Han er en ærlig mand. - Frankie, talte jeg med dig?
- Nej. - Nej, jeg talte med din mor.
Det er hendes valg. Jeg går med til det, fordi hun beder mig om det.
Er han typen, der savler og smører lort i håret?
For så kan jeg ikke få en bid ned. Ligesom med antikviteter og dværge.
Jeg får kvalme af dværge og antikviteter.
Sådan noget må du ikke sige.
Jamen, sådan er det altså. Jeg får garanteret kvalme af ham.
- Hvorfor har han været indlagt? - Han er retarderet.
Næ, han må have gjort noget.
Der er masser af sinker, der går frit omkring.
- Hvad har han gjort, Frank? - Det ved jeg ikke.
Find hellere ud af det. Måske har han snittet sin familie i småstykker.
Ja, du må hellere spørge ham. Uden at gøre ham ked af det.
- Han virker altså enormt sød. - Folk skal helst være "søde", ikke?
Den og den er sød... Apropos sød, kommer din lille veninde ikke snart?
- Jo, han har inviteret mig på is. - Ih, hvor sødt.
- Hvad så med min aftensmad? - Du er ikke invalid. Lav noget selv.
Svarer du igen? Det tænder jeg på.
- Frank, gå op og leg. - Det gider jeg ikke.
Så lad ham dog blive, så vi kan lege den lille familie.
Indtil din åndssvage ven og din bøsseven kommer.
- Karl? - Ja.
- Så flytter du altså ind? - Det vil drengen godt have.
Har du banket på?
- Nej. - Hvor længe har du stået her?
Et godt stykke tid, velsagtens.
Før du falder til her, må vi lige tale sammen. Over frokost, måske?
- Jeg har lige spist. - Nej, i morgen eller overmorgen.
Jeg bliver velsagtens sulten ved middagstid.
Bill køber mad til mig. Men han kan vel godt springe over i morgen.
- Så henter jeg dig ved middagstid. - Godt nok.
Nu kommer din lille veninde.
Hej. Kom indenfor.
Kom ind og sid ned.
- Hvordan går det, Karl? - Nogenlunde, vel.
Frank, vis Karl ud i garagen.
- Vaughan, skal vi gå? - Hvorfor jager du dem ud, skat?
- Vil du og Karl med? - Nej, mig og Karl har nok at lave.
Vaughan, jeg hører, du er i lag med Sellers oppe fra bedemanden.
- Albert og jeg er venner. - Og mere til.
Dick Rivers greb jer med bukserne nede inde hos gamle miss Ogletree.
- Mens hun lå der og var stendød. - Det er løgn.
Frank, jeg kommer snart hjem. Din mad står i ovnen.
Nå, ham har du lavet noget til? Vaughan, jeg lavede bare fis.
- Det var bare sjov. - Ja, du er ubetalelig.
Karl, kom. Jeg vil sludre med dig.
- Kom med ud i garagen, Karl. - Jeg vil tale med ham, for fanden.
Hvad har du i tasken?
Lidt af hvert. Tandpasta og sådan.
- Hvad er det for nogen bøger? - Der er blandt andet biblen.
- Tror du på biblen, Karl? - Ja, på det meste af det.
- Jeg forstår ikke det hele. - Jeg forstår ikke noget af det.
Den og den avlede den og den, -
- thi en eller anden havde sagt noget gylle. Hvor åndssvag er du?
- Hold op, Doyle. - Klap i, mens de voksne snakker.
Blev du spærret inde, fordi du havde hugget en i stykker med en økse?
Så vidt jeg husker, har jeg aldrig brugt en økse.
Du er altså bare en sinke.
Jeg er sgu ligeglad, om du har gjort nogen noget. Jeg er ikke bange.
Tror du, du skræmmer mig? Sådan en åndssvag sinke.
Jeg laver bare fis. Velkommen til vort ydmyge hjem.
Frank må tage de venner, han kan få.
Frank er en svækling. Hans far har gjort ham til en tøsedreng.
- Hold mund om min far. - "Hold mund om min far."
Skrid ud i garagen med jer.
- Skrid. - Kom, Karl.
Frankie?
Ikke et ord om det her til din mor. Hun pjevser sådan om dig.
Jeg kunne slå det svin ihjel. Jeg hader ham.
- Sådan noget må du ikke sige. - Jeg hader ham.
Han burde heller ikke tale sådan til dig. Han er en skidt fyr.
Han er led ved din mor.
Din mor og ham fyren, der tager mig med ud og spise, kommer snart.
- Bliver du boende her længe? - Ja, hvis du vil have det.
Vil du have lidt dåsekød og kiks?
Jeg fatter ikke, at du kan æde de der indvolde.
- Det smager såmænd meget godt. - Jeg kan godt lide, som du taler.
Jeg kan godt lide, som du taler.
- Tror du, der er hakket diller i? - Det ord må du ikke sige.
- Det lugter ret underligt. - Tja...
Se, du har søreme ret. Der ligger en.
Tak.
Vil du give mig senneppen?
Tak.
Jeg ville mødes med dig, fordi jeg vil tale med dig om noget.
Jeg springer lige ud i det. Hvordan skal jeg begynde..?
Linda og Frank betyder meget for mig. De er min familie.
Min egen familie er forfærdelig.
Gennem flere år bad jeg hver aften til, at min far ville dø.
Så gik jeg i terapi og indså, at jeg spildte kræfterne på at hade ham.
Så nu er jeg bare ligeglad.
Du og jeg har en del tilfælles. Underligt nok.
Jeg mener hverken fysisk eller psykisk, -
- men følelsesmæssigt. Vi har begge vores at slås med.
Vi er anderledes. Det synes andre folk i al fald.
Du har din skavank, eller hvad det nu er.
Min er ikke lige så åbenlys.
Så nu siger jeg det lige ud: Jeg er bøsse.
Overrasker det dig, at jeg er bøsse?
- Ved du, hvad en bøsse er? - Det tror jeg ikke.
Homoseksuel. Jeg foretrækker mænd, seksuelt.
Ikke en bøsse, der skyder, men en bøsse, der knalder.
Det var meget uhøfligt sagt. Sådan noget bør du ikke sige.
- Det er noget, du har lært, ikke? - Jeg har hørt andre sige det, ja.
Det er svært at være bøsse i sådan en lille by her.
Jeg har tit været ved at rejse.
Men fordi jeg elsker Linda, Frank og en vis anden person, -
- er jeg blevet. Men altså...
Du skal vide, at det ikke bliver nemt at bo i deres garage.
Doyle er et uhyre.
Ikke bare en forstokket bonderøv, men en meget farlig mand.
Jeg har advaret Linda om, at han vil gøre hende og drengen fortræd.
Måske slår han dem ihjel. Det siger min sjette sans mig.
Doyle vil gøre dit liv til et helvede.
Lige en sidste ting.
Det rager ikke mig, hvorfor du har været indlagt.
Vi har alle en fortid.
Måske har du prøvet at begå selvmord.
Måske har du gjort noget forfærdeligt.
Men så vidt jeg kan se, er du en blid og harmløs mand.
Jeg vil bare have, du lover mig, -
- at du er i stand til at leve sammen med Frank og Linda.
Du kunne aldrig finde på at gøre dem fortræd, vel?
Jeg ville aldrig gøre dem fortræd.
Det vidste jeg også godt. Undskyld, hvis jeg har krænket dig.
Du virker meget tænksom.
Du er altid fordybet i dine egne tanker.
Hvad tænker du på lige nu?
Jeg sad og tænkte på, at jeg ville tage nogle pomfritter med hjem.
Hvad tænkte du på før det?
Lad mig se...
Før da tænkte jeg på, at jeg godt ville købe seks-otte dåser dåsekød.
Frankie, du skal have noget salat.
- Løft tallerknen. - Jeg tager selv.
- Hvorfor ville Karl ikke spise med? - Han ville bare spise derude.
- Det skal du ikke tage dig af. - Jeg har ondt af ham.
Jeg kunne alligevel ikke spise, sådan som han sidder og harker.
- Han laver nogle underlige lyde. - Jeg synes, han taler fedt.
Det lyder som en racerbil i frigear. Jeg er ikke nervøs sammen med ham.
Hvad skulle du være nervøs over?
Du skal ikke betale regninger, arbejde eller lytte til konens brok.
Jeg er bare nervøs.
- Må jeg få noget skinke? - Nå ja. Undskyld.
Ved du hvad?
- Jeg ved, hvad jeg vil lave i aften. - åh nej, Doyle.
Jeg ringer og samler bandet. Så skal vi feste røven ud af bukserne.
- De dør af grin over ham Karl. - Jeg orker det ikke i aften.
Jeg holder ikke til det natteroderi.
Du skal bare hælde nogle chips i en skål og hente isterninger til os.
Sidste gang blev du rasende på dem og bad dem holde sig væk.
Det skal du ikke blande dig i. Sådan gør venner.
Jeg ringer sgu til dem.
Linda, gå ud til sinken i garagen og hent min guitar.
- Nu? - Ja, jeg er ved at ringe til dem.
Morris? Hvad laver du? Hvor er Randy og de andre?
Nu! Frankie, hjælp din mor.
- Hvornår skal vi så spise? - Bagefter. Hent min guitar.
Jeg vil feste... Ring til dem.
Du skal spille igennem. Du kan snyde, når vi er ude, men ikke her.
- Hvad synes du, Vaughan? - Det lød som et vaskeægte hit.
- Kunne du lide det, Karl? - Det kunne jeg vel.
Hold så op med den larm! Jeg kan ikke sove.
Det er midt om natten! Jeg ringer efter politiet.
Jeg har sagt til dig, at jeg har loven på min side.
Jeg spiller kort med politimesteren, så luk røven, din gamle nar!
Linda, ryd lige op og dæk instrumenterne til.
Vi kører ned efter mere sprut. Karl og Vaughan, tag med.
Nej, jeg skal på arbejde i morgen.
- Det skal vi sgu da alle sammen. - Han har ikke lyst, Doyle.
- Du går amok, Doyle. Du er fuld. - Jeg skal nok være sød, skat.
Jeg elsker dig, snut.
Tag nu med, Karl. Jeg vil bare indlemme dem i familien, skat.
Kom nu, Vaughan. Det bliver sjovt. Kom så, Karl.
- Pølserne væk fra tamburinen. - Jeg har ikke rørt den.
Hov, hvad med mig?
Jeg er ikke helt med.
- Netop, min unge, fornuftige ven. - Jeg er slet ikke med.
- Behøver jeg sige mere? - Morris er en ægte filosof.
Det er os to, der skriver sangene.
Jeg finder på melodierne, og Morris skriver teksterne.
A la Gary Brooker fra Procol Harum.
Vi har aldrig spillet nogle af jeres numre. I fyrer bare pis af.
Vi spiller kun instrumentalnumre.
Vi har sgu hverken mikrofoner eller højttalere!
Vi skrev en i går. Morris kaldte den: "Stuarts bil er rar at køre i."
Den har en undertitel, ligesom countrysange har.
"Der er som regel nogen i bagagerummet."
- Jeg nynnede en melodi sammen. - Betvivl ikke et geni, Vaughan.
Morris er en moderne digter. Ligesom dem i gamle dage.
Jeg har skrevet et nummer, der hedder "Byttet".
Jeg står ved min hytte, ikke kun for at lytte, -
- men for at nyde mit nedlagte bytte.
Tag jer ikke af spaden, der vil droppe nummerpladen.
Han står stadig alene og bager kiks af apati -
- uden for det lokale møntvaskeri. Han forlader sin sjæl!
Så er der tankeprikker ligesom i digte.
Jeg holder en kunstpause, og så...
Han forlader sin sjæl, deler vandene -
- på den medulla oblongata, vi kalder...
... menneskeheden.
Var det ikke en god sang, Doyle?
Nej, tankeprikkerne skal være imellem "medulla" og "oblongata".
- Det var der, de var. - Prikkerne er der, hvor jeg siger.
Tag du dig af melodien. Du er sangsnedker.
- Jeg forstår ikke ordene. - Klap i, ellers bliver jeg vanvittig.
Karl får snart en kortslutning.
Du plejer ikke at synge den sådan.
Vi har ikke brug for en masse ord. Vi har brug for at øve os.
Vi trænger til nogle lønnede jobs.
Jeg gider ikke fise rundt fra den ene terrasse til den anden.
Vi har sgu ikke noget band! Vi behøver ikke øve os, Randy.
Vi har heller ikke brug for nogen skide manager!
Sådan en samling forpulede tabere!
Jeg er sgu den eneste med hjerne. Skrid ud af mit hus!
Det er Lindas hus.
Jeg slår dig kraftedeme ihjel, hvis du snakker til mig igen, Vaughan!
Skrid ad helvede til, før jeg går amok!
Hvad med vores instrumenter?
Kom her, din narrøv!
Skrid med jer! Alle sammen!
Af sted!
Fis af!
Randy, din lille vatpik!
Fis hjem og øv dig, Randy!
Morris, dit forpulede geni, let røven og skrid!
Den er helt gal, Doyle. Der er noget galt med dig.
- Fis af! - Vi finder os ikke i dit lort.
Prikkerne ser pæne ud på papir. Du ter dig som en ægte Vædder.
Skrid, din forpulede fladpande!
Jeg sagde skrid!
Det gælder også for pikslikkere og sinker. Let røven og skrid.
Det er mit hus, Doyle. Jeg bestemmer, hvem der skal gå.
Skrub hjem til en af dine duller.
Du skal ikke tale sådan til mig, når jeg har det skidt. Vil du have tæv?
- Du rører hende ikke. - Den var god, Vaughan.
Linda, tag din snothvalp og gå i seng.
Forsvind med dig. Jeg er træt af, at min søn skal overvære det her.
Tag dig sammen, ellers er jeg færdig med dig.
Hvis du forlader mig, slår jeg dig ihjel, Linda.
- Hellere det... - Jeg hørte dig true hende.
Fis så af med dig!
- Du skal ikke hundse med mig. - Gå.
- Du skal ikke hundse med mig. - Gå!
Du skal ikke hundse med mig...
- Hold op med det, Linda! - Jeg tilkalder politiet!
Lad min mor være! Gå hjem med dig!
Lad os være i fred!
Godt, jeg skal nok gå hjem.
Kors i røven!
Jeg går hjem og sover den ud.
Så gå!
Jeg har det rigtig skidt, Linda... Jeg elsker dig.
- Jeg hader dig. - Jeg hader også dig, din møgunge!
Det passer ikke. Jeg elsker din mor.
Jeg kan ikke forklare det.
Sikke nogen oggenokker. Jeg håber, I hygger jer.
Jeg ringer i morgen. Undskyld, skat.
Jeg sagde undskyld, Linda.
Så kan du rende mig i røven.
Hvis du nogensinde slår mig igen, -
- kommer du til at fortryde, at din far sprøjtede dig ud!
- Går det, mor? - Ja. Lad os bare glemme det her.
- Vi vil ikke tænke dårlige tanker. - Det vil vi nemlig ikke, skat.
Jeg laver noget kaffe. Vil du have en kop, Karl?
Jeg bliver nervøs af kaffe.
- Du forskrækkede mig. - Det var ikke med vilje.
- Er der noget, du mangler? - Nej, frue.
Der var to fyre på en bro, der skulle på toilettet.
Den ene sagde, vandet var koldt, og den anden sagde, det var dybt.
Jeg mener, den ene var fra Arkansas. Fik du den?
Det var dælens.
- Vil du lave nogle boller til mig? - Lige nu?
Når det passer dig. Jeg vil ikke være til besvær.
Jeg kan lige så godt lave morgenmad. Jeg skal på arbejde om tre timer.
Hvis jeg sover et par timer nu, bliver jeg bare endnu mere træt.
Det kender jeg godt.
- Sid ned, så laver jeg nogle boller. - Jeg kan godt lide at få sennep på.
Tak.
Du, jeg arbejder sammen med en pige, -
- der er ret kraftig, men hun ser sød ud.
Hun er lidt langsom i det.
Hun er lidt... Altså, hun er ikke retarderet.
Kunne du tænke dig at møde hende?
Vaughan har inviteret os på middag. Skal vi invitere hende med?
Man kan vel altid spise en middag.
Vaughans ven fra bedemanden kommer også. Og Frank.
Frank er meget glad for dig. Han føler sig tryg sammen med dig.
Frank er en god knægt. Vi er blevet gode venner.
Det er forkert, at du ikke ved, hvorfor jeg var indlagt.
Det kommer ikke mig ved.
Jeg har nu spekuleret over det. Fik du et nervesammenbrud?
Jeg slog min mor og en, der hed Jesse Dixon, ihjel.
Jeg troede, de gjorde noget forkert. Jeg var på alder med din knægt.
- De siger, jeg er rask nu. - Jeg var kun tre år dengang.
Men jeg hørte folk snakke om det. Er du rask nu?
Ja.
Jeg kan godt lide garagen.
Jeg ville aldrig gøre dig eller knægten fortræd.
- Det sværger jeg ved biblen. - Det ved jeg godt.
Nu skal jeg lave noget mad.
Davs, Jerry.
- Hvordan går det? - Jo tak. Hvad bringer dig herned?
Hvordan går det med Karl?
Han går rundt og harker for sig selv. Han har ikke truet mig på livet.
Og du havde ret i, at han kunne trylle med de motorer.
Og han elsker fritter. Han kan æde fire store bakker uden at bøvse.
- Og han bor her stadig væk? - Nej, i familien Wheatleys garage.
Drengen har nærmest adopteret ham. Men han har en nøgle hertil.
Det går rigtig godt. Scooter, følg Jerry ind til Karl.
Går det godt med at bo hos den kvinde og hendes søn?
- Ved de det? - Min historie?
Jeg har sagt det til dem.
De ved, jeg er rask nu.
- Hun lavede nogle boller til mig. - Det var dælens.
Knægten er min ven.
Vi kan godt lide den måde, hinanden taler på.
Jeg vidste, det gik fint. Jeg ville bare lige høre ad.
Jeg siger farvel til Bill og kører hjemad.
Karl, kig lige på den her. Den vil ikke starte.
- Vi ses. - Kig forbi igen. Det går fint.
Der er ikke mere benzin på.
Se, Scooter. Han begynder med det mest indlysende.
- Smager maden godt? - Ja.
Jeg er lidt i tvivl om mine evner som kok.
Karl, Melinda blev udnævnt til månedens medarbejder i februar.
- Er det ikke flot? - Det er det vel.
Så glad, som jeg er for at sætte prismærker på, måtte det ske.
Karl, kunne du og Melinda ikke tænke jer at gå en tur?
- Det er en dejlig aften. - Så, så, Vaughan.
- Jeg kan godt lide at gå. - Jeg står altid op på arbejdet.
- Jeg har ingen ordentlige sko. - Prøv med sygeplejerskesko.
Eller den slags, gamle kantinedamer har på.
Jeg bliver arrig, når jeg har ondt i fødderne.
Jeg vrisser kun ad kunderne, når jeg har ondt i fødderne.
- Sikke stille I to er. - Jeg har ikke noget at sige om sko.
Det kan godt være, det her er for meget.
Når jeg har drukket vin, bliver jeg altid sentimental.
Men jeg fik lige sådan lyst til at fortælle jer, -
- hvor meget jeg holder af jer, hver og en.
Det var sødt af dig, Vaughan. Vi holder også meget af dig.
Melinda, du må ikke sige til dem i butikken, at Albert var her i aften.
- Okay? - Hvorfor ikke?
Du ved, hvor ondsindet sladderen er her i byen.
Der er visse dele af mit liv, jeg må holde for mig selv.
Det om, at dig og Albert er sammen på dén måde?
Det ved hele butikken vist. De taler altid om det.
Maureen har fortalt en styg historie om, hvorfor du er bandlyst fra kirken.
Karl, vil du og Melinda ikke gå en tur? Det er en dejlig aften.
Godt nok.
Det smager godt.
- Du går hurtigt, hvad? - Det gør jeg vel.
De her sko er elendige at gå i. Hvor langt har du tænkt dig at gå?
Det har jeg ikke spekuleret over.
- Jeg kan ikke få liv i den. - Har du tjekket platinerne?
- Nej, det har jeg ikke. - Det er nok dem.
- Er Karl her? - Ja.
Karl, du har fået besøg. En pige med en flot buket.
Kom nu. Hun vil tale med dig.
Hej, Karl. Jeg har frokostpause.
De her var på udsalg. De kostede 2,99 minus min medarbejderrabat.
Jeg havde jo ikke noget med til dig i aftes, -
- så jeg syntes, du skulle have dem her.
- Tak. - Kom, vi går over efter frokosten.
- Du behøver da ikke gå med. - Kom nu, for helvede.
Undskyld mit sprog, frøken.
Jeg kom bare for at give dig dem.
Det var en hyggelig gåtur. Jeg har fået en kæmpevabel.
Nå, men vi ses sikkert en anden dag.
En vabel kan godt nok gøre ondt.
Blomster er pæne. Det har jeg altid syntes.
Også mig.
Hvordan vidste du, jeg var derinde?
Døren stod på klem. Jeg tænkte nok, du var inde og rode.
Har du fyraften? Hvor har du fået de blomster fra?
Hende månedens medarbejder gav mig dem som tak for gåturen.
Jeg skal hen til mit hemmelige sted. Jeg har taget en af dine bøger.
- Du kan tage alle de bøger, du vil. - Den hedder "Et juleeventyr".
Det er den der julebog, jeg har fortalt dig om.
- Vil du med? - Ja.
Så kom.
Ved du, hvorfor jeg vil have dig med ud og spille bold?
Fordi det er sjovt. Man glemmer alt andet.
Når man spæner ned mod målet, har man ikke andet i hovedet.
Jeg er ikke særlig god, men far sagde altid, han var stolt af mig.
Havde du nogen søskende at lege med?
Jeg havde en i et stykke tid.
Men den blev ikke gammel nok til, at jeg kunne lege med den.
- Døde den da? - Ja.
- Hvorfor det? - Den blev født lidt for tidligt.
Min mor og far fik den åbenbart til at komme ud for tidligt.
Døde den så?
Min far kom ud til mig i skuret og sagde: "Smid det her væk."
Det var et håndklæde med noget i.
på vej hen til skraldespanden foldede jeg håndklædet ud, -
- fordi det sagde en lyd og bevægede sig.
Håndklædet var indsmurt i blod.
Der lå en lille baby på størrelse med et egern.
- Var den i live? - Lige der var den.
- Dreng eller pige? - Det var en lille dreng.
- Smed du den i skraldespanden? - Det virkede forkert.
Jeg gik ind og tog æsken med skruer og møtrikker og tømte den.
Så lagde jeg den lille fyr ned i den og gravede den ned ude i haven.
- Det virkede mere rigtigt. - Var den stadigvæk i live?
Jeg hørte den græde lidt nede i æsken.
Burde du ikke have taget dig af ham, eftersom han var din bror?
Jeg var højst otte år. Jeg vidste ikke bedre.
Jeg kunne ikke tage mig af ham. Mor og far ville ikke have ham.
De lærte mig at gøre det, jeg fik besked på.
Egentlig var det kun godt, han kom op til Herren igen med det samme.
Nu bliver jeg helt ked af det.
Var der slet ikke noget, du kunne gøre?
Hvis det havde været min bror, ville han sidde her sammen med os.
Jeg bliver også ked af det. Gid, jeg havde kunnet gøre noget.
Man må ikke gøre børn fortræd.
Alt det slemme skal gemmes til dem, der er voksne, synes jeg.
Jeg burde ikke have fortalt dig det.
Det er du for ung til at høre om. Men det røg bare ud af mig.
Det var ikke for at skælde dig ud. Du gjorde det ikke med vilje.
Har du nogensinde overvejet at begå selvmord ligesom min far?
Jeg har læst lidt om det. Biblen siger, det er forkert.
Man kommer i Hades for det.
Nogle kalder det helvede, jeg kalder det Hades.
Biblen siger det samme om at slå andre ihjel.
Det gør den vel.
Jeg vil være mere sammen med jer...
Der har vi jo drengene. Det var godt, I kom.
Jeg vil gerne tale med jer. Kom og sæt jer.
Vi sidder lige og snakker om, -
- at det nok ville gå bedre, hvis jeg var mere sammen med jer.
Så kunne vi... Om igen.
Vi har begge to taget fri i dag for at få talt ud.
Jeg kommer for at sige undskyld. Og det er ikke spor let for mig.
Undskyld for min opførsel forleden.
Jeg indrømmer gerne, jeg var fuld, og så piskede jeg en stemning op.
Jeg holder af jer alle sammen.
Det er ikke med vilje, at jeg er sådan en... røv.
Karl, jeg slog ikke dig, vel? Det er så i orden.
Men, Frankie, jeg er ked af, jeg slog din mor.
Jeg er bare jaloux på hende. Jeg kan ikke lide hendes livsstil.
Kan jeg gøre for, jeg ikke kan lide hendes bøsseven?
Jeg kan heller ikke lide møgunger og sinker, men hun har en af hver.
Det var altså bare for sjov.
Vi skal vel alle sammen være her.
Jeg er byggearbejder. Jeg bygger ting.
Er du klar over, hvor vigtigt et arbejde det er?
I fatter ikke, hvor presset jeg er.
Men fra nu af skal vi altså være én stor familie.
Måske tager jeg fusen på dig og går ned på knæ en dag, skat.
Jeg må hellere komme tilbage på arbejdet og låse af.
Jeg ville bare sprede lidt solskin i jeres liv.
Farvel, skat.
Karl...
Frankie, opfør dig nu pænt.
Han gør da et forsøg. Men hvem ved, hvor længe det holder?
- Han bliver aldrig god, mor. - Det ved jeg godt.
Vi må bare se tiden an. Imens må du prøve at undgå ham.
Doyle har haft et hårdt liv. Det har gjort ham lidt halvskør.
Vi har også haft et hårdt liv, mor.
Du er sgu en god dreng, Frank.
En skønne dag får du alt det gode, du fortjener.
Hvad siger du til en gang boller i aften, Karl?
Det kunne jeg godt trænge til.
Kom lige og hjælp med den her generator, Karl.
Bær den lige om bagved, Karl. Den er gået i stykker.
- Vil du have os til at bære den? - Karl er stærk som en hest.
Han er godt nok retarderet, men han kan trylle med de motorer.
Herrens veje er uransagelige.
Nå, men ikke bare blev han udtaget, han skal også spille i forsvaret.
Æblet falder ikke langt fra stammen.
- Hvordan er resten af holdet? - Vi skal nok klare os.
- Hvem er quarterback? - Baileys søn. God kaster.
Ja, det lagde jeg mærke til i gymnasiet. Men du kom i forsvaret?
Sådan, Karl. Vi scorede.
Du kaster lige så godt som Wishbone.
Jeg var lige ved at score, men da jeg så de andre nærme sig, -
- tænkte jeg, jeg hellere måtte aflevere til dig.
Måske vinder vi. Tænk, at sådan en som dig er så hurtig.
Kom, vi spiller videre.
Du kunne godt selv have scoret i stedet for at kaste den til mig.
- De tacklede mig ret voldsomt. - Men du er ret stærk.
Du lod bare mig score, så jeg ville blive glad.
Det gjorde min far også altid.
Jeg er ikke ked af, at vi tabte. Er du?
- Det var sjovt bare at spille. - Jeg glemte også alt andet.
- Skal vi spille hver lørdag? - Hvis jeg orker.
Jeg er ældre end dig. Og udbrændt.
Jeg er stolt af dig.
Skrid ad helvede til! Din lille sinke.
Idiot.
Jeg nakkede dig for 25 år siden, så nu er du vel død. Hvor blev du af?
Det var nu ærgerligt. Jeg var fuld, da jeg gjorde det.
Jeg var nødt til det.
Jeg er din dreng.
Jeg har ikke nogen dreng.
- Jeg er din ældste dreng, Karl. - Jeg har ikke nogen dreng.
Jeg blev udskrevet fra hospitalet, fordi jeg er rask.
Jeg arbejder for Bill Cox med at reparere plæneklippere og sådan.
Græsset er blevet langt ude i haven. Jeg kan godt slå det for dig.
Jeg har ingen dreng, så skrub af. Du er ikke min søn.
Jeg har lært at læse.
Jeg har læst meget i biblen.
Jeg forstår ikke det hele, men jeg forstår det meste af den.
De historier, du og mor fortalte, er ikke med i den.
I skulle ikke have behandlet jeres dreng sådan.
Jeg har spekuleret på at slå dig ihjel. Tit og ofte.
Men det er der vist ingen grund til, hvis du bare skal sidde i den stol.
Du dør snart, og så bliver verden fri for dig.
Du skulle ikke have slået min lillebror ihjel.
Han skulle have haft en chance for at vokse sig stor.
Så kunne han have haft det sjovt indimellem.
Lille fyr.
Hov! Hvad fanden laver du, Karl?
- Det er midt om natten! - Hvad er der, skat?
- Jeg vil døbes. - Så bliv dog døbt, for fanden.
Ring til en præst, for helvede.
Vi ringer til præsten i morgen og får dig døbt.
Det er alligevel søndag. Gå nu i seng med dig.
Hvad laver du med den hammer?
Jeg vågnede bare med den i hånden.
- Hvad fanden skulle han med den? - Aner det ikke.
Marie, vi synger nr. 137.
Hej.
- Hvordan gik dåben? - Den gik fint.
Godt... Jeg er sulten.
Er det ikke snart spisetid? Jeg kunne godt spise noget kylling.
- Kør hen efter noget. Jeg giver. - Har I lyst til det?
- Jo... - Jeg kunne godt spise et lår.
- Husk coleslaw. - Vil I med?
Nej, vi mænd skal se bold i flimmeren.
- Så ses vi om lidt. - Husk ekstra sovs.
Slå røven i sædet.
Sæt jer.
Jeg fik din mor af vejen, så vi kunne snakke sammen.
Nu skal du bare høre, Frank.
Hvis jeg skal droppe mit frie liv for at bo sammen med jer, -
- skal vi have noget på det rene.
Din mor og jeg har ikke andre problemer end dig.
Vi skændes aldrig. Men du er her jo, -
- så du må lære at lystre mig, familiens nye overhoved.
Den første regel er, at du aldrig taler uopfordret.
Hold dig fra mig og opfør dig som alle andre drenge.
Du er en underlig lille skid, og jeg kan ikke greje dig.
Vågn op til den barske virkelighed.
Fra nu af er I min familie.
Jeg betaler regningerne fra nu af, så du hænger på mig.
Men jeg er ikke din far. Du skal bare behandle mig sådan.
Og så skal din ven Karl i øvrigt ud.
Vi kan ikke have ham rendende med en hammer midt om natten.
- Mor siger, Karl gerne må bo her. - Nu skal jeg sige dig noget...
Du kan lige vove at slå ham igen.
Slip min hånd, din sinke! Tag så dit lort og skrid!
Tag og vågn op, Frankie. Til den barske virkelighed, du!
Skrid, din sinke.
Skulle du ikke have kylling, Karl?
- Nej tak. Jeg skal ud og gå. - Jeg har ellers købt til dig.
Frank er også gået en tur. Han er ikke derinde.
- Hvad er der sket? - Han ville vel bare ud og lege.
Gå bare ind og spis med Doyle. Du skal ikke være urolig.
Vi ses.
Bed Frank om at komme hjem. Vi har kun søndagen sammen.
Frue?
Du er en god mor for ham. Du holder af ham.
Du arbejder hårdt for hans skyld. Hans øjne lyser op, når du kommer.
Han kan ikke undvære dig.
Det er sødt af dig at sige det. Jeg kan heller ikke undvære ham.
Du har også været god ved mig. Lavet mad til mig midt om natten.
- Jeg har det godt hos jer. - Vi er også glade for at have dig.
Tak. Jeg har ikke fået sagt det før, -
- men jeg har lavet vaskemaskinen, så han slipper for at gå på vaskeri.
Tusind tak.
I har været flinke mod mig.
Karl?
- Hvordan vidste du, jeg var her? - Det vidste jeg.
- Hvad graver du efter? - Ingenting.
Jeg får det rigtig skidt, hvis han flytter ind. Gid vi tre kunne stikke af.
Men hun siger, han nok skal finde os.
Han er skør. Gid, jeg aldrig var blevet født.
Jeg er glad for, du er blevet født.
- Jeg bliver nok ikke boende. - Jo, du skal passe på mig.
- Det røvhul skal ikke smide dig ud. - Sådan noget må du ikke sige.
Ikke for noget, men hvorfor sagde du ikke noget til Doyle?
Du er ældre end ham. Og stærk.
Min far havde ikke fundet sig i det.
Han er meget ledere end mig. Han ville slå mig halvt fordærvet.
Det har du nok ret i. Jeg er godt nok træt.
Man burde ikke være så træt af noget i min alder.
Jeg er også træt.
Men selv om jeg ikke er hos dig mere, -
- holder jeg stadig meget af dig.
Du er det bedste, jeg har. Vi blev venner med det samme.
Jeg holder også af dig. Du bliver da ved med at være hos mig.
Uanset hvor jeg er, vil vi altid være venner.
Du skal have de her bøger.
- Dem skal du da ikke give mig. - Jo, du skal have dem.
Måske kan du bedre hitte rede i dem.
Jeg har lavet et bogmærke til dig. Det ligger i julebogen.
Tak skal du have.
Kender du det, når man har noget på fornemmelsen?
- Jeg har noget på fornemmelsen nu. - Hvad?
Noget føles bare anderledes.
Du rejser, ikke, Karl?
- Vil du gøre mig en tjeneste? - Hvad som helst.
Når du går herfra i aften, skal du ikke gå hjem til Doyle.
Jeg har på fornemmelsen, han er olm på dig i aften.
Hverken du eller din mor bør være der, når han er fuld og ondsindet.
Du skal gå hjem til ham fyren. Din mors ven.
- Vil du love mig det? - Ja.
Kan du godt klare dig?
Ja, det skal nok gå alt sammen.
Jeg lægger lige armen om dig, og så går jeg min vej.
Jeg elsker dig, knægt.
Jeg elsker også dig.
Godt nok.
DU FINDER LYKKEN
Karl?
- Karl? Vil du indenfor? - Jeg bliver ikke.
Jeg vil bede dig om en tjeneste.
Jeg vil gerne have, du får Frank og hans mor til at sove her i nat.
Er der sket noget?
Ham Doyle er begyndt at drikke og være led ved folk igen.
- Vil du love mig det? - Ja. Har han gjort dem noget?
Ikke endnu.
Dem skal du give miss Wheatley. Der er ikke særlig meget.
Men lidt hjælper det da. Det er det, jeg har tjent hos Bill Cox.
Vil du ikke blive her, Karl?
Man behøver ikke foretrække kvinder for at være en god far.
Du har været flink mod mig.
Biblen siger, to mænd ikke må ligge sammen.
Men Herren sender garanteret ikke en som dig i Hades.
Ham drengen, Frank... Han lever i sit eget hjerte.
Det er et svært stort sted at leve i.
Pas godt på ham.
Det skal jeg nok.
Karl?
Hvor er de andre henne?
Har du set dem?
Bad jeg ikke dig om at skrubbe af?
Hvordan får man fat i politiet?
Man bruger sgu da telefonen.
Hvad er nummeret?
Jeg sidder faktisk og hviler mig.
Bad jeg dig ikke om at forsvinde?
Hvad fanden skal du med den plæneklipperklinge?
Slå dig ihjel med den.
For at ringe til politiet trykker man 9-1-1.
Bed dem om at sende en ambulance.
Eller en rustvogn, hvis du har tænkt dig at slå mig ihjel.
Karl?
Goddag. Jeg vil gerne bede politiet komme hen til Wheatleys hus.
Jeg har slået Doyle Hargraves ihjel med en plæneklipperklinge.
Ja, det er jeg sikker på.
Jeg ramte ham to gange.
Anden gang havde jeg nær kløvet hans hoved.
Det er et lille hvidt hus på hjørnet af Vine Street og en anden gade.
Der står en vogn udenfor, hvor der står Doyle Hargraves på.
Jeg sætter mig og venter på jer.
Doyle sagde, I nok også skulle sende en ambulance eller en rustvogn.
Tak.
Altså...
på tredjedagen vaskede jeg hende, fordi hun var lidt beskidt.
Jeg kom godt ind i krogene. Hun var den første, jeg havde i så lang tid.
Jeg kommer nemt til at kede mig.
Jeg vil ikke sige, at hun nød opholdet.
Men jeg havde kneblet hende med en vaskeklud, -
- og det lukkede munden på hende. Jeg hader folk, der snakker.
Jeg vil helst være den, der snakker. Det er derfor, jeg godt kan lide dig.
Du er så omgængelig.
Du virker nu lidt anspændt nu og da.
Du har altså været ude i verden?
Morede du dig? Lærte du nogen at kende?
Jeg blev gode venner med en dreng.
Det tror jeg gerne!
Den tilbøjelighed har jeg nu aldrig haft.
Hvordan var der så ude i verden?
Den var for stor.
I modsætning til herinde, ikke?
Ved du hvad?
Jeg føler mig storsindet i dag. Jeg har lyst til at lytte til dig.
Du har sikkert masser at fortælle.
Karl?
Hvem slog du ihjel?
- Var det drengen? - Du skal ikke sige noget om ham.
Faktisk skal du ikke sige mere til mig.
Jeg gider ikke høre på dig mere.